Ja siellähän se kieli on just sitä omaansa, sitä jota Karit (Rydman ja Kavi kera kanttori-Äijän ) joskus yltyvät musiikista keskustellessaan käyttämään: ota siitä selkoa! Vaan ylen mielenkiintoista silti.
- Paljonkos tuo, tahtoo sijoitusneuvoja sanoa.
7 miljoonaa.
Paljonkos tuo!
- Ei kai se näädänsilmä yritä taas meistä köyhiä tehdä! miettii itse lottovoittaja Eevi.
Eihän se paljon olekaan:
Eevi menee kultasepänliikkeeseen ja katsoo ranneketjua. 9600 €. Ei osta, vaan tyytyy halvempaan. Konjakkitimanttisen maitokahvin värisen ohittaa. Ostaa tuhannen kahdeksansadan euron viuhkamaisen sormuksen.
Nopeasti laskien:
Jos ostaisi koko rahalla noita ranneketjuja, saisi ainoastaan 700 kpl.
Kiinnostavaakinko luettavaa näin miehisen lukemana?
No enemmän kuitenkin kuin mitkään autot ja moottorisahat, tai no yhtä kaikki. Pakko tehdä omia laskelmia, jotta jokin roti lukemisessa säilyisi.
Silti tiukkaa tekee, kuten kauppareissut aina, kirjakauppakäyntejä lukuun ottamatta.
Tuohon jätän nyt ja siirryn vartiksi Putkinotkoon missä Juutas Käkriäinen äheltää sen puoli-ilmaisen jauhosäkin kanssa kotia kohti. Olisi taas pesueelle leipää tiedossa.
Että on rikasta olla mukana suomen kielessä ja näissä yhteiskunnissa. Ja joku vielä väittää miten tylsää on elämä.
Lue! Tartu opuksiin!
![]() |
Lukuhaaste |
seur.
http://hikkaj.blogspot.fi/2014/09/luen-tata-nyt-nain.html
Ei kommentteja:
Lähetä kommentti